The best movies with RETAiL subs from BiO Only at www.HoundDawgs.org
...at du er for dum til å forstå.
Spar meg oppleksningen. Hvorfor sende en epidemiolog ut i verdensrommet?
-Det spiller ingen rolle nå. -Jo, for meg.
Det spiller en rolle at den eneste andre personen her er gal!
Regel 214 forklarer prosedyrene for når du blir gal.
Det er komplisert! Du må forstå det!
-Du er helt gal! -Nei!
Hva skal du gjøre med dem?
Hva i helvete er dette?
Jeg eier halve bilen og skal bruke den på søndag.
Din feil, Alice, du sa at jeg skulle si det til ham.
-Hør her, jeg bruker bilen på søndag! -Jeg bruker den på søndag.
Ok, ikke noe å krangle om. Løs det dere imellom.
Hvordan?
Harold, se hva jeg fant.
Greit, hvis det er rettferdig så skal jeg gå med på det.
Standardutstyr. Inkludert i alle fly.
Synes du ikke at det er litt unødvendig i vårt spesielle tilfelle?
Vent! Hvorfor skal jeg ha bilen på mandag, tirsdag...
Standardutstyr.
Jeg tar bilen fem dager, du får to dager, onsdag og torsdag.
-Ralph! -Ikke bland deg oppi dette!
Jeg tror at vi nærmer oss.
Så langt ut i det svarte. Kan nesten ikke se noe i det hele tatt.
Har det slått deg ennå at avstanden vår står i forhold til vekst?
Det er meningsløst.
Hvordan kan jeg forklare?
Det er som et av de matteproblemene.
Hvis tog A kjører østover i 137 km/t-
-og tog B også kjører østover i 137 000 km/t.
Når tar tog A igjen tog B?
Du får ingenting gratis i denne verden. Du må slåss for det.
I hele livet har jeg slåss for alt som er her. Slåss, slåss, slåss.
Du må ha tapt mange kamper.
Jeg må gi ungen et navn.
Fortsatt rett?
Fortsatt borte?
God natt, løytnant.
Harold?
Hva faen var det?
Harold?
Hva var det?
Harold!
Faen, Harold!
Du er du som irriterer meg.
Jeg vet. Jeg har sett denne før. Han tror at vennen hans er død,-
-men han sover bare.
Han tar på seg en prestekjole og begynner å gi ham den siste olje.
Når tullingen endelig våkner klikker han fordi han tror at han skal dø.
Du kommer ikke til å våkne.
Red sa at alle er som meg der nede. Kjære, du er flott.
For noe dritt.
Du kommer ikke tilbake.
Det er det jeg spør deg om!
Hvordan fungerer dette?
Spørsmål: Avstand til universets ende? System: Avstand ukvantifiserbar.
Spørsmål: Avstand til jorden? System: Avstand ukvantifiserbar.
Fortsatt rett.
Fortsatt borte.
Rett og borte.
-Avhenger det av fargen? -Nei. Hold den lavt og jevnt.
Kan jeg bruke to hender? Dette er bra, jeg ser ut som en statue.
Og nå til noe lettere.
En stund etter at Isra 88 ble skutt opp-
-fortsetter Dr. Abe Anderson og oberst Harold Richards-
-sin reise gjennom verdensrommet.
Med oss i kveld, via to satellitter,-
-Dr. Abe Anderson og oberst Harold Richards.
Mine herrer, velkommen. Fortell oss hvordan dere har det.
Hei, Mr. Westin. Jeg har det bra. Takk som spør.
Bra. Så, etter alle disse årene, hva gjør dere for å få tiden til å gå?
Et sekundært mål med oppdraget-
-var å observere effekten av vektløshet på honningbienes flymønstre.
Biene døde nylig, så våre resultater er ufullstendige.
Utover det har vi en harddisk full av gamle TV-programmer.
Vi hadde et flipperspill, men det...gikk i stykker.
Vel, et spørsmål til...
Unnskyld, kan du gjenta det? Vi har forstyrrelser her.
Noe tegn på hovedoppgaven deres?
Noe tegn på universets ende?
Nei. Vi tror at det tar mye lenger tid før vi ser enden.
Det eneste tegnet vi kan forutsi som kommer før destinasjonen vår-
-er at vi ikke kan se noen stjerner.
Og selv om det skjer, så har vi ingen anelse om hvor lang turen blir.
Det er interessant. Oi, jeg tror at vår tid er ute.
Takk for at dere var med oss.
Vi ønsker dere en trygg og vellykket tur. God natt.
Over den blå linjen? Avhenger det av fargen?
-Nei. Hold den lavt og jevnt. -Kan jeg bruke to hender?
Dette er bra, jeg ser ut som en statue.
Vel, litt...
Mine herrer, velkommen. Fortell oss hvordan dere har det.
Hei, Mr. Westin. Jeg har det bra. Takk som spør.
Bra. Så, etter alle disse årene, hva gjør dere for å få tiden til å gå?
-Følg oftalmoskopet, er du snill. -Ok.
Dere er som Lewis og Clark.
General Christie vil avklare noen ting.
Jeg er mest nysgjerrig på multiverset.
Først og fremst vil han takke deg.
Ditt mot i dette oppdraget er ytterst hederlig.
Din deltakelse i oppgaven er både strategisk og nødvendig...
Det er alltid en mulighet for kosmisk usikkerhet.
Han vil også minne deg om at du fortsatt er en privatperson.
Som en vitenskaplig offiser har du ingen militær autoritet-
-eller representerer dette landet, kontinentet eller planeten.
Under ingen omstendigheter skal du handle på vegne av myndighetene i USA.
Universet er mer lukket enn vi først trodde.
Jeg trodde at det skulle bende seg som en trumpetmunning-
-eller spre seg som vann fra en vannslange.
Du følger militære regler. Alt går gjennom general Christie-
-før de publiseres. Ifølge paragraf J-215-B ...
Ikke undervurder fiktiv realisme.
Det amerikanske militæret har redigeringsrett på all publikasjon.
Inkludert, men ikke begrenset til, alle nyhetsmedier, magasiner og aviser.
Vi jobber med teoretiske tall her, Abe. Hinsides fantasien, hvis du skjønner.
Hvis vi mener at dine funn skader landet, kontinentet eller planeten-
-vil de bli hemmeligstemplet. Her er skjemaet.
Ja? Ja. Doktor.
-Anderson. Dr. Abe Anderson. -Ja, Dr. Abe Anderson.
Jeg håper de fleste av dere har lest Dr. Andersons utgivelse.
"Ålens elektrisitet". Et oppsiktsvekkende stykke.
Kom igjen! Kom ned hit.
Dette tomannsoppdraget er det mest avanserte i sitt slag.
Dataene vi har samlet er bemerkelsesverdige,-
-og vi er ikke i rommet ennå.
Men...er det ikke teoretiske data? Det virker for tidlig.
Det stemmer, doktor. Vi har bare teorier og hypoteser så langt.
Dette er vår verdens mest abstrakte spørsmål-
-og vi har mulighet til å få et fysisk svar.
-Det virker som en unødvendig risiko. -Det er en risiko vi bør ta.
Det virker å være på tide å presentere oberstløytnant Harold Richards.
Militæret sa noe om like deler hjerne og muskler,-
-så oberst Richards blir pilot på oppdraget vårt.
Med vår kollektive hjerne og motet til disse to mennene-
-kan vi reise enhver strekning og finne alle svarene.
Sammen kan vi gå fremover, som Kennedy sa.
Ikke fordi det er lett...
...men fordi det er vanskelig.
Det er mye vi kan diskutere.
Abe, du må friske opp matten din.
Og Harold, vi må diskutere reglene.
-Du har doktorgrad i marinbiologi? -Ja.
Du finner sannsynligvis ut at å flyte i rommet er som å flyte på havet.
-Han besvimte. Gi meg saltet. -Sikkert stress. Han har vært presset.
Vennligst skriv under på skjemaet, sir.
Hva er etternavnet ditt?
Jeg må ta høyde for at han har lav stresseffektivitet.
Takk, doktor. Landet ditt takker deg.
Kom, oberstløytnant. Du har glemt hvordan man løper.
En dag i militæret er som på tivoli, bortsett fra sukkerspinnet.
-Hva er det med sveklingen? -Han besvimte under undersøkelsen.
Richards, velkommen. Vi går gjennom noen vitenskapsting.
Du skal skrive under på skjemaer senere, oberstløytnant.
Du må bli tøffere. Vi blir utsatt for 3-4G når vi letter.
-Jeg var aldri fysisk sterk. -Du klarer deg.
Men det blir tøft når vi letter.
Få se på dere to. Få se på rom-mennene.
Besvimte han igjen?
Funksjonsfeil
-Det kommer til å bli irriterende. -Lettere når alt er automatisert.
Når ting slutter å fungere... må du gjøre det selv noen ganger.
Jeg så en video en gang hvor en elektrisk ål drepte en alligator.
Ålen svømte frem til alligatoren og bare ertet ham.
Inntil alligatoren satte tennene i ålen.
Det tar bare ett sekund å innse at alligatoren ikke har kontroll lenger.
Alligator begynner å få kramper. Så stopper han.
Har du et problemer med at jeg mater dem? Det virker som de liker det.
Det virker bare ikke så likt deg. Å ikke følge prosedyrene.
Din begravelse.
Hvor er mine fem dollar i lommepenger?
Bruk dine egne penger, ellers har du ingen lommepenger.
Jeg har ingen penger! Du sa at jeg fikk fem dollar fra ditt budsjett.
Jeg betalte tannlegen med dine fem dollar.
Så bra. Du lever.
Dum, men i live.
Hva mener du med det?
Han sier den replikken hele tiden, men slår henne aldri.
Nå kommer naboen.
Vet du hva noen av de tingene gjør?
Den knappen du akkurat trykket på. Hva gjør den?
-Det spiller ingen rolle. -Jeg skjønner.
Skipet må kjøre. Jeg må kjøre skipet.
Nei, det trenger du ikke.
Alt er automatisert. Hvorfor tror du at skipet ikke flyr av seg selv?
Hvorfor skulle de overlate det til deg?
-Ikke trykk på den! Nei! -Hva er det du snakker om?
La oss se hva som skjer.
Ikke bare er det i mot reglene, jeg vil ikke vite hva som skjer.
-Det er bra for deg. Risiko er bra. -Hold kjeft.
Du gjør ikke noe her. At du innser at du er ubrukelig betyr ikke at jeg er det.
Jeg flyr skipet!
Du slo meg.
Du har ikke trykket på knappen.
Vi beveger oss fortsatt?
Ikke noe av dette betyr noe.
Alt er forhåndsprogrammert. Vi flyr gjennom rommet og stopper aldri.
Vi gjør de samme tingene om og om igjen.
Og vi endrer ikke noe.
Spørsmål: Må jeg trykke på disse knappene?
Hva har du gjort?
Hvor har du gjemt sardinene?
Jeg sendte dem ut i verdensrommet.
Du har allerede slått meg.
Kan jeg få alles oppmerksomhet.
Jeg vet at historiebøkene vil skrive om tomannsoppdraget-
-til enden av universet.
Men vi vil være sikre på at dere alle vet-
-at det er på grunn av deres bidrag og deres hardt arbeid.
Det er det som førte oss dit. Så...en skål.
Løft på spritposene deres.
Til verdensrommet!
-Ok, gratulerer. -Gratulerer.
En godt utført jobb.
Til verdensrommet...
Country Smokehouse! En ekte mann trenger ekte mat.
Som Country Smokehouse kielbasa. Country Smokehouse!
Hei.
Hallo?
Det er ingen bedre måte å takke svigerfar for en flott jakttur på-
-enn med en gavekurv fra Country Smokehouse.
Spesialisert på viltkjøtt og lokal mat. Country Smokehouse!
Har du vært her hele dagen?
Jeg har ikke gjort noe i dag.
Alle har lov til å skulke av og til.
Jeg vet ikke, hver gang jeg drar dit skjer det noe som gjør meg deprimert.
Jeg bryr meg ikke om meg selv. Dette har pågått lenge med meg.
Jeg skal reparere flipperspillet i dag.
Jeg er her for dere.
Hva jeg snakker om? Jeg vil oppkalle ungen etter meg, Ralph.
-Har du reparert skraphaugen ennå? -Nei.
Jeg lagde dette fine halsbåndet.
Se! Jeg lagde like armbånd til oss.
Ta dem av deg. Du ser ut som en kjip baseballspiller.
Kom igjen, jeg jobbet hardt med dem. De skal dempe smerter eller noe.
Jeg trodde jeg hadde mistet deg.
Jeg matet ålene dine i dag.
Det finnes et automatisert matesystem.
Og nå: Country Smokehouse komitimen.
Abe Anderson, med stjernene Harold Richards og Mary Anderson.
Mary!
-Du er sen. Hva skjedde? -Blås i det, Mary.
Hvor er middagen min? Ikke noe men!
Vi har vært gift i nesten 10 år. Jeg trodde at du kunne dette.
Det er en ting en mann trenger etter en lang arbeidsdag.
En ting han gleder seg til hele dagen.
Du skjønner at en ekte mann trenger ekte mat når kommer fra jobb.
Hvis han ikke har en varm middag som venter på ham etter jobben,-
-så fortell meg hva som får ham gjennom dagen?
-Er du ferdig, Abe? -Ja.
Jeg tror at jeg fikk frem poenget mitt.
Fuglen er i ovnen, sammen med poteter og pai.
Jeg ville holde den varm siden du ikke hadde kommet hjem.
Du sa at en ekte mann fortjener et varmt måltid?
Da setter jeg den i fryseren så den kjøler seg ned litt.
-Sent ute til jobben. Ses, elskling. -Abe.
-Jakka di, Abe. -Det stemmer. Ha det, kjære.
-Abe. Hatten. -Det er sant.
-Ha det, elskling. -Abe.
-Det er lørdag. Du må ikke jobbe. -Det stemmer.
Du husker visst bare frokost, lunsj og middag.
-Jeg skal handle, er tilbake om en time. -Ikke glem melken.
Snakk for deg selv. Ses snart, elskling.
Hei, Abe!
Harold.
Kom og se på dette. Minne knyttet til rikdom.
Hva så?
Så. Så!
Vi må jobbe med hukommelsen vår. Jo mer vi husker, dess mer har vi.
En minusdings.
En minnedings!
Det er en måte å huske på.
Som da Columbus følte havets ro i 1492.
Nei, Abe. Jeg kan ikke svømme.
Vis meg bildekortene nå.
Det er en honningbie!
En, to, tre, fire, fem, seks, syv, åtte, ni, ti.
-Hva viser terningen? -New York Diner.
-Brent og vassen. -Ja. Akkurat som Monks hjemme.
-Hva har du på dagens agenda, doktor? -Jeg skal jobbe med bier i dag.
-Kuben er nesten klar til å høstes igjen. -Jeg elsker rom-honning.
Verdensrommet.
Kjære.
Det var nær.
Systemanalyse: Kjør.
-Hei, kaptein. -Om det bare var så vel.
-Hvordan er det med skipet. -Fortsatt rett og vekk.
-Hvordan går det med biene? -Fortsatt opptatt og summende.
-Jeg skal høste i morgen. -Rom-honning! Ja!
-Vet du hvordan denne fungerer? -Ja. Jeg mener, på en måte.
Det er som vannski, men i verdensrommet.
Alle de statlige pengene for en kjempe-vannski.
Hvor fort flyr vi?
Fartsanalyse
Alt under 530 millioner km/t ville gjort meg bekymret.
-Det er raskt. -Raskere enn min Cuda 69 hjemme.
Man skulle tro at du får nok av knapper, lys og brytere i det rommet.
Nei. Ikke en ny rekord. Faen da.
Du distraherte meg.
Sju millioner...425...600.
-Din tur. -Nei, ikke i kveld.
Du gir opp? Jeg vinner.
Standardutstyr.
Jeg antar at Ralph Cramden også er standardutstyr.
Innhøsting. Årets innhøsting får oss gjennom vinteren.
Rom-honning. Jeg må gå ned til forrådet og hente ekstra brød.
Spørsmål: Hva til honning uten brød. System: Ukjent.
Spørsmål: Kylling.
Vel. Det var lett.
Som om jeg har gjort dette til en vitenskap.
Hva i helvete?
Harold.
Harold!
Abe, jeg kommer!
Harold, sjekk det her!
-Gud velsigne det, Abe. -Jeg har aldri hatt skjegg.
Forventet ikke å se deg her oppe.
Jeg liker ikke...å...gå opp hit.
Vent.
Hvis du er her...og jeg er her.
Hvem flyr skipet da?
-Det skulle være morsomt. -Det var morsomt.
Jeg forstår ikke hvordan du kan komme opp hit hver dag.
Det er ikke så ille. Jeg bare ser på alle stjernene og planetene.
Jeg ser ikke tomhet.
Det er som om vi er en flipperball og flyr forbi alle støterne.
Jeg synes at det er vakkert.
Ikke like vakkert som kona mi.
Hvorfor tok du dette oppdraget?
-Landet mitt ba meg om å gjøre det. -Det er litt av et offer.
Familien min fikk et stort skattekutt. Jeg kunne ikke avstå.
-Og du? -Vitenskapen ba meg om det.
-Hva er det der ute? -Mer enn noen hadde forventet.
Det kan finnes andre virkeligheter der ute.
En helt annet univers.
-Forsiktig, du vil ikke få tilt. -Jeg er ustoppelig akkurat nå.
-Faen. -Faen?
Ni millioner, nihundreogåttinitusen, firehundreogtjuetre.
Du toppet nesten maskinen.
Noen menn trenger tunge slegger, gi meg et flipperspill.
-Hvor er det, doktor? -Rom-honning.
Noen menn trenger flipper, gi meg rom-honning.
-Vil du ha? -Nei.
Jeg har spist nok i dag. Jeg kjenner at tennene mine råtner.
-Fikk du skatteavdrag for å være her? -Familien min fikk det.
-Fikk ikke du? -Nei. Ingen sa noe om skatt.
-Du er her for vitenskapen? -Ja.
-Faen. Hvordan kunne du forlate det? -Hun forlot meg.
Og jeg ville dra så langt vekk som mulig.
Tiden kan helbrede smerten.
Jeg skal prøve å dressere biene.
Som "rull rundt"? "Sitt"?
Jeg tror at det blir som med brevduer.
Du har stått opp?
Du, Harold.
Jeg har en slags ny spesial.
-Ikke rør bordet! -Unnskyld.
Må være fri for kontroverser. Konsentrer. Ikke pust!
-Jeg får krampe i fingrene. -Hold deg til målet.
-Hvorfor lager den støy? -Kanskje jeg ødela den.
Best for deg at du ikke ødela den.
Hører du pipelyden?
System: Alarmsekvens.
System: Laboratoriet // Tank B: Befolkningen redusert.
Doktor!
Doktor! Det er noe galt med biebeholderen.
Biene er døde.
Du, Harold.
Harold.
-Ja, kompis. -Er du våken?
-Jo da. -Jeg også.
-Er det noe galt? -Jeg vet ikke.
-Er det biene igjen? -Nei, de stortrives nå.
Jeg får bare ikke sove.
Jeg sov dårlig som barn.
Militærbaser er alltid...våkne.
Moren min pleide å si at jeg skulle tenke på noe som gjorde meg avslappet.
Bare fokusere på å slappe av, så glir du rett inn i en drøm.
-Greit, jeg skal prøve. -God natt, Abe.
Det er dette som holder meg våken.
Kona mi.
Dette var før vi giftet oss. Vi hadde det flott, Harold.
-Hva skjedde da dere giftet dere? -Jeg vet ikke.
Vet du hva jeg mener?
Jeg husker ikke alt, men hun lagde middag en kveld.
Spesialretten hennes. Kikerter og ris,-
-og grønnsaker eller noe, kokt i soyasaus og cayennepepper.
-Virker...interessant. -Det var ganske godt.
Jeg elsket det. Det var så søtt hvordan hun gjorde det til sitt eget.
Den eneste retten hun noen gang lagde.
Vi lagde mat og spøkte og så stoppet hun opp et øyeblikk.
Hun snudde seg mot meg og spurte om jeg syntes at jeg var morsommere enn henne.
Selvfølgelig var jeg det, så jeg sa det til henne.
Hun rynket til i hele ansiktet.
Jeg skjønner det fortsatt ikke. Hun kan være den smarte, vakre.
-Hvorfor kan jeg ikke være den morsomme? -Absolutt ikke den vakre.
Jeg vet at jeg var den morsomme,-
-for i løpet av forholdet vårt begynte hennes humor sakte å gjenspeile min.
Sånn visste jeg at hun elsket meg.
Jeg skulle ønske at jeg kunne komme tilbake til deg.
Du, Abe...
Hvorfor har du masse bilder som ser ut som meg i notatboka di?
Det er deg.
Men du er ikke død ennå. Det er et godt tegn.
Ennå?
Jeg skal forklare senere. Kan du gi meg de tegningene?
-Hva er det du gjør? -Jeg prøver å finne ut noe.
-Kom deg ned derfra! -Hvis du gir meg tegningene-
-så kan jeg forklare. -Abe! Kom deg ned! Ikke gjør det!
-Jeg tror at det er den grønne! -Slipp taket!
-Slipp meg! -Nei!
Skal du drepe meg? Det er 30 tegninger av meg som død i boka.
-Forklar. -Jeg trenger den!
-Nei! Ikke før du forklarer! -Det er komplisert.
-Hvorfor tegner du meg som død? -Det er bilder av deg som allerede død.
Hva snakker du om?
Jeg husker ting og tegner dem, eller så tegner jeg dem og husker ting.
Det gir ikke mening.
Reglene slår fast prosedyrene for når du blir gal.
Det begynte med biene.
Jeg begynte å tegne mange av dem. Hundrevis av kruseduller og skisser.
Så begynte jeg å tegne dem som døde. Og så døde de på ordentlig.
-Ålene? -Ja. Men jeg forstår ikke så mye.
-Men du så at de drepte meg? -Nei, det er fragmenterte minner.
Tegningene er en katalog over dem.
Jeg kludrer uten å vite det, og ser på en skisse og prøver å huske.
-Så hva kommer jeg til å si nå? -Jeg vet ikke, jeg husker.
Alt dette skjedde. Kommer til å skje. Skjer.
Jeg er ikke sikker på at det bare skjer med oss.
Så...ålen kommer til å drepe meg.
Harold, vent!
-Det er her jeg kommer til å dø? -Jeg vet ikke.
-Det er ikke vitenskap. -Du er en vitenskapsmann.
-Hva slags vitenskapsmann er du? -Marinbiolog.
Men jeg vet ikke om jeg har rett.
Så du skulle kutte kabler ut fra en følelse?
Kanskje det lekker litt vann og jeg sklir i det?
Jeg vet ikke. Kanskje du ikke dør.
Kanskje det er det som forandrer seg.
Hvis du blar forbi din død. Jeg begynte å tegne alle disse...
...hvite sprekker mot svart. -Jeg kan drukne.
Jeg aner ikke hva det betyr. Men for et par dager siden-
-tegnet jeg denne lua. -Hvordan kan jeg ramle ned i tanken?
Jeg aner ikke hva det betyr.
Jeg kan legge hånda her. Har de nok strøm til å drepe et menneske?
-Stopp! -Er det slik jeg dør?
Husker du noe? Jeg dør ikke.
Fankern.
Hva er det der ute?
Faen også, Harold.
Hva?
Jeg tror at jeg har sett denne.
-Du ble borte en stund. -Jeg stoppet på et loppemarked.
-Jeg liker hatten. -Jeg kjøpte den til deg.
-Den er alt for liten. -Nei, den er søt på deg.
Kjære, den hviler bare oppå hodet mitt.
Den passet deg ganske godt. Og du er søt med den på.
Takk.
Jeg går og svarer den.
Jeg kommer tilbake og hjelper deg.
-Hallo? -Bier. Grønn. Åler.
-Unnskyld? -Bier. Grønn. Åler.
Det er uheldig. Søster Walters, marker stryk.
-Dr. Withersford. -Hvordan går det?
Jeg har det bra. Hør her, jeg må...
Dr. Anderson, jeg må informere deg om at stillingen du søkte på er tatt.
Mine oppriktige kondolanser.
Takk for at du ringte.
Vi må stoppe. Vi må slutte å gå fremover.
-Hvordan? -Faen om jeg vet.
Husker du hvilken du skal kutte?
Jeg tror at det er den røde. Hva gjør den?
-Jeg husker ikke for bare livet. -Hva med for mitt liv?
Rød. Det er den røde.
Kanskje det var den grønne.
Norsk tekst: Anders Svendsen www.hippeismedia.com